Hopsasa det Ekstatiske – at nyse –. Vor systematiske Udviklings Alvor forbyder det ligesom det forbydes under Gevær. jeg tillader mig det desuagtet ligesom og at hoste og kort sagt alle secernationes et quidem sensu metaphysico



ikke et Trækplaster.
Detskrevet på skrå er netop dettedenne uhyre Frie, at jeg snart synes jeg vilde skrive en Foliant, snart at jeg var stummere end Fisken      det mandige og mandlige Skræv, hvori det egl.egentlig Humoristiske ligger, som Fruentimmer derfor aldrig kan forstaae, fordi det gaaer over Skrevet.












Den Critik har Fanden skabt – vi tilbede alle medd Fornøielse den ubekjendte Guddom, men neppe vil han aabenbare sig førend vi have meget at udsætte.











Jeg læste den under mit første Ophold i Gilleleie; jeg pleiede at anvende den meste Tid af mine Vandringer der i en Skov, jeg læste den høit for Dyrene, høiere talte jeg end Fuglene sang, og de forstode mig ikke; hvad kunde da være naturligere, end at jeg kom til at tænke paa mit sidste landlige Ophold, hvor jeg ikke behøvede at vandre ud for at undgaae Misforstaaelse og idetmindste sikkre mig Ikkeforstaaelse, og det er allerede meget, – og man fristes virkelig til at etablere et Slags Frimurerie, fordi man overhovedet maa ansee det for en Lykke, at Folk totalt ikke forstaae Een.



















Høiærværdige

Jeg gik i Eftermiddag Kl.Klokken 6 ud at spadsere



Stat op Kjære dragog dine Støvler paa og bedæk Dig fra neden af med Læder, og vandre ud fra Dit Hjem og dit fædrene Stade og vær en liden Stund Udlændingud i Reitzels Boutik Og han drog sine Støvler paa nedenfra og var fremmed fra sit Hjem, og han sagde dersom Kjære jeg haver fundet Naade for dine Øine











min Stiil non solum claudicatsom Jødernes Stamfader, sed omnino prorsus judaizat.





verte














jeg lider ikke blot tantalisk, ikke blot at jeg er hvert Øieblik vandsmægtende, men i samme Øieblik næsten overmæt














22. Papir 263:1-3, bl. [1r] med indklæbet annonce (Papir 263:2)Hvad er Sandhed, det er det Spørgsmaal, der for mig endnu bestandig staaer som Overskrift over en meget tyk, meget trofast indbunden Bog – med rene Blade. Hidtil har den Sandhed jeg har fundet ikke kun haft glædelige ubehagelige Følger for mig. Efterat nemlig min Karl ved at indtræde i mit Sovekammer havde antydet at det allerede var Dag, og efter at han ved en kort Oversigt over Dagens og Nattens Begivenheder (Ildebrand fEfor Exempel der var destoværre intet af denne Artikel og jeg kunde meget godt indsee hvorfor jeg havde sovet saa trygt, fordi nemlig Natten havde været saa ualmdl.ualmindelig kjedelig) havde forberedt Gemyttet (vakt det af sin Slummer) paa Dagens Spørgsmaal, et af de difficiliste og betydningsfuldeste ligesom for den hele indre Oeconomie afgjørendeaffgjørende Problem, om Anskaffelsen af det fornødne Forraad af Brænde for Vinteret. Efterat have afhørt min høitbetroede Karls BetænkningerBetænkel betræffende den foreløbige Undersøgelse om Veierliget, en Undersøgelse jeg formedelst dens særdeles Vigtighed og Interesse ligesom og paaf Grund af den Umsicht hvormed den blev behandletbehandlet, hørte paa halv opreist i Sengen (ved mindre vigtige Sager pleier jeg at liggelægge heelt udstrakt) troede han med al Vished at turde andrage paa, at Brænde-Indkjøbet skete idag. Da jeg imidlertid fra mit Leie ikke med synderlig Gavn og Udbytte kunne betragte Himlen besluttede jeg mig til at staae op, og udforske Himlen.
jeg besluttede ikke at kjøbe det jeg ansaa det for afgjort at det blev RegnReng.
Jeg gik ud at spadsere og blev dyng vaad.











– En dannetindklæbet trykt annonceMand, henved 50 Aar, der er i en fordeelagtig Stilling og som i 2 Aar har været Enkemand, men ikke længere kan udholde den Qval at være berøvet den ægteskabelige Lykke, søger en dannet Pige af god Herkomst, som besidder et godt Hierte, er tækkelig og munter, hvilket tages meget Hensyn paa, yngere end 30 Aar ønskes ei, da min ældste Datter er 27 og det er min Hensigt at hun som forhen vedbliver at bestyre mit Huus til Lettelse for min Kone, da det er min Agt at stræbe for at giøre hende lykkelig og Livet saa behageligt som muligt. Den Dame som herpaa reflekterer behage at aflægge Billet i Snaregade Nr.Nummer 12, i Stuen, mrk.mærket Haab 171. Som dannet Mand behøver man ikke at forsikkre om Taushed. Der opgives hvor dennes Bopæl er og Navn. Tillige frabedes al Spøg.











Torsdagen d. 12 Sept:
Comissionstidenen. – Livet selv har optaget denne Form – hvilket Stof, en Novellists manuelle Guldvægt og skarpe Syn, vildeh strax kunde sige 1. 2. 3 Bind efter Omstændighederne. – Manden vil gjøre Alt for at forskaffe Konen et behageligt Liv, hvorfor Datteren skal bestyre Huset. DeDet 14 første Dage tænkes ikke paa andet end Fryd og Gammen, men naar nu de sidste Efterslæt af de sidste GratulantersGrantulanters Lykønskningers fjerne Echo er forstummet, naar alle BryllupstærterneBryllusptærterne ere fortærede, naar Livets Alvor gjør sine Fordringer, da træder hun frem i en simpel huslig Dragt, opsmøget til med kraftig Haand at gribe ind i Husets hele Oeconomie, ingenlunde vil hun længer nyde den søde Ro. Pigen paa 27 Aar protesterer, hun har meget for sig, saavel Faderens udtrykkelige Ord i Avertissementet, som ogsaa Hævd, der ved et vist System i Madlavning fEfor Exempelbl. [1v] er ubeskrevet  har draget og fængslet alle til hende. Konen paa de 30 gjør sine moderlige Rettigheder gjeldende, sin hustruelige Indflydelse i mangen stille Time. Manden søger at berolige Striden men da det ikke lykkes søger han at glemme den. Her er vi nu paa det Punkt, hvor der gaae to Veie, den ene fører ind paa Folke-Bladets Enemærker (»Manden gaaer paa Kroen og forfalder mere og mere, med mindre han først sætter sine Penge overstyr og derpaa spiller i Lotteriet og saa forfalder. Moralen bliver, at man hverken skalkan frie i Adresseavisen
elleller i ComissionstidenenFolkebladet men i Folke-Bladet) den anden Vei forsvinder i Hverdags-Historiernes Assistents-Betragtninger. O Du salige digteriske frie Svæven over sin Gjenstand, jeg seer ikke blot to Veie, men disse Veie forflere sig i det Uendelige,  O· men kun for en Tid kan man glæde sig ved denne Frihed, det veed jeg om just ikke af min egen Erfaring saa af alle de poetiske og novellistiske Heltes jeg har bragt til Verden. DenneDette Episode kan med stort Held blive staaende det er i fransk Mønster. Om mer bemeldte Mand har flere Børn ell.eller ei derom findes intet bestemet i Programmet, men her kan da den digteriske Skaben træde i Virksomhed, uden at gjøre sig skyldig i noget Ansvar hverken mod hans Charakter (hvis det fEfor Exempel var naturlige Børn thi vor Moral liquiderer) ell.eller med H: t:Hensyn til deres fremtidige Forsørgelse; thi det sørger vi jo for i Novellen. Heraf lader sig combinere i det Uendelige, jeg vil ikke opholde mig ved slige Tilfælde som altfor meget overskride Hverdagshistoriens Omfang som fEfor Exempel hvis merbemeldte Ægtemand havde en uægte Datter, der fEfor Exempel var 31 Aar og altsaa 1 Aar ældre end hendes Sted-Sted-Moder og 4 Aar ældre end hendes ældste Søster, hvis hun nu pludselig traadte op somog en deus ex machina fra et Sted hvor hun havde levet glemmende Verden og glemt, vi vil ikke opholde os derved fordi Mandenmanden (Embedsmanden, hvis saa store Ulykker indtraf) øieblikkelig maatte forfalde ell.eller (efter den anden Methode) netop fordi Ulykken var saa stor ogsaa des hurtigere finde Hvile, og vi vil paa ingen Maade saaledes give Slip paa vor Embedsmand, men have langt flere Spænd med ham.bl. [2v] er ubeskrevet
Naar man nu tænker paa den gavnlige Side en saadan Novelle kunde have derved at den bidrog til at gjøre hiin søgende Embedsmands Længsel og Attraae endnu mere bekjendt, og derved tilveiebringe en endnu større SandsynlighedSansynlighed for at en Mangfoldighed af Billetter vilde strømme til Snaregaden No 12, og saaledes Poesien ikke bringe  bortbl fra Virkeligheden men til Virkeligheden (til Snaregaden No 12, i Armene paa den søgende Embedsmand o: s: v:og saa videre) føier man hertil hvilke Fordele deraf kunne flyde for Digteren, at han hvis Embedsmandens Forhaabninger bleve kronede med et lykkeligt Udfald, kunne med fuldkommen Sikkerhed belave sig til et antageligt og velsmagende MiddagsmaaltidMidaggsmaaltid paa BryllupsdagenBrylluspdagen, ja endog turde regne paa en apparte Ret, og et kjelent Øiekast af den nu lykkelige Kone, betænke vi nu at foruden denne apparte Fortjeneste han med stor Sikkerhed ved denne Novelle som ved enhver anden kan regne paa at den vil forflere sig, kan sige ligesom Tobias Procurator, at det skulde være en daarlig JuristP der ikke af een ProcesNov skabte 10, thi et Ægteskab ender jo dog altid en Novelle med, og som en Følge deraf i Gjennemsnit ogsaa med Børn, og det er kun meget rige Digtere der ikke saaledes i deres Værker tænke paa Efterslægten (af deres Værker), men i ethvert Tilfælde en blot nogenlunde fuldstændig ingenlunde talrig novellistisk Huusholdning vil for et vel øvet poetisk Blik meget let lade sig ved den det Hele iboendeidboendeindboende poetiske Kraft sønderhugget constituere et Hele, og jeg har den Ære at kjende en Forfatter, der har ladet sig tilslive 14 forskjellige Forstørrelsesglas, med No 1d overskuer han de almdlige mskligemenneskelige Forhold, der kan indtræde iblandt de opfangne Individer, naar han nu drager et Par andre frem og gjør dem til Hovedpersoner, saa faaer jojeg jo strax hele Omgivelsen et andet Udseende, dette er ved Hjælp af No 2 der allerede trækker saa stærk, at det trækker den 27 aarige Datter frem endog med Tilsidesættelse af Embedsmanden, der mere og mereog forsvinder, og medens man ved Hjælp af No 7 er istand til at øine den 27 aarige Datters Børn kan man neppe skimte Embedsmanden i Baggrunden som et Klædeskab ell.eller andet Meubel, igjennem hvilket Aander pleie at forsvinde paa det kongelige Theater.Meubel.











Jeg læser med Een Hebraisk om Eftermidd.Eftermiddagen, vil tage Een til om Formidd.Formiddagen og Een til at spadsere med og saaledes forarbeideforbeide en hebraisk Viden i lukkede Maskiner ligesom Deichmanns Chocolade